Доброго дня.
Сьогодні 1 липня 2014 року...
в цю годину, 600...
ми знаходимося в першому аеропорту в світі...
...тема, що породила так багато суперечок за останні 7 років,
продовжує розвиватися.
Не припиняються протести екологів і країн, що розвиваються.
...Стверджувалося, що "CW7" стане на заваді глобальному потеплінню.
Ми є свідками...
...Лідери, які стверджують,
що глобальне потепління більше не можна ігнорувати.
Сьогодні 79 країн світу почнуть розпилювати "CW7"
у верхніх шарах атмосфери.
...І несподівано для всіх, температура на планеті почала знижуватися...
Пройшов тільки один день...
...На думку вчених,
застосування штучного препарату для охолодження "CW7",
знизить середньосвітову температуру до потрібного рівня.
Це революційне вирішення проблеми глобального потепління на планеті.
СНІГОКОЛ
Невдовзі після розпилення "CW7", планета замерзла. Все живе вимерло.
Лиш небагатьом вдалося врятуватися
на ковчезі, що гуркотів по рейках.
Перевірка ліжок.
17 років по тому, 2031 рік
Так, вишикуватися всім.
Всі сідають.
Один, два, три...
чотири, п'ять, шість...
Продовжуйте.
Далі.
Ей ти, сядь!
Кьортісе, сядь.
Сядь!
Сядь! Я сказав!
- Що ти, курва, робиш? - Рахую.
Ти не міг на сидячи порахувати? Хочеш отримати кулю? Ти здурів?
Закрийся, Едґаре. Я думаю.
Хто тут вміє добре грати на скрипці?
Підніміть руки.
Скрипаль!
Встаньте, пройдіть вперед.
Їжа. Підходьте і беріть.
Скрипаль? Вони що, сміються з нас?
Ці покидьки з передніх секторів думають, що ми їхня власність.
Хочуть жерти на вечерю стейки і слухати струнний квартет.
Все зміниться, коли ми туди доберемося.
Я хочу стейка.
Вибачте, сер.
Моя жінка і я, ми були скрипалями в Бостонському симфонічному оркестрі.
Я був першим скрипалем.
Можете ще грати?
Звичайно, таке не забувається.
Покажіть мені ваші руки.
Ти підеш зі мною.
Речі залиште, нам потрібні тільки ваші руки.
Двоє?
Так, дві руки.
Моя жінка Доріс грає пречудово, навіть краще, ніж я.
Нам потрібна одна людина.
Тоді я не піду.
Доріс, Доріс...
Усім сісти.
Сядь.
- Вони не можуть просто... - Сядь.
Сука, грані скурвисини.
Ще не час.
А коли він прийде?
Невдовзі.
Доріс.
Я ще повернуся, Доріс. Все буде добре.
Я ще повернуся.
Який смак у стейка?
Я раз в житті пробував, але смаку не пам'ятаю.
Якщо не можеш згадати, тоді краще забудь.
І який у нього запах, коли він засмажений?
Пахло би ним повсюди.
Кьортісе.
- Це те? - Це не воно.
Вибач.
Кьортісе, йди сюди!
Тімбо!
Як справи, малюче?
Дай п'ять.
Слухай...
Я думаю, що мені потрібна твоя протеїнова плитка.
Давай поміняємо, твою на мою?
Ні.
Ти міцний горішок, Кьортісе. Добре, ти даси мені ось це, а я дам тобі це...
Розслабся...
Підійди сюди, Тімі.
Йди-но сюди...
Я щось придумала.
Я дам тобі свою і он ще ту, а ти даси мені свою.
- Що скажеш? - Ні.
Лови його.
Тімі!
Тімоті, твоя мама добряче тебе відшмагає.
Куди він, курва, подівся?
Ей, йди до мене. Віддай мені!
Здоров, Хосе, як життя?
Тімі! Йди до мене.
Едґаре, чому ти дозволив йому залізти туди?
Я не дозволяв, він сам заліз. Він дуже спритний.
Йому 5 років.
Він напрочуд спритний, як на п'ятирічного.
Тімі, дорогенький, злазь.
Вислухай мене.
Що ти хочеш у замін?
З цілісінького поїзда?
З цілісінького поїзда.
М'яча.
М'яча? Ні.
Ні, вибач, але я цього не зможу зробити. Я цього не зроблю.
Так. Хочу м'яча на цілу годину.
Згода.
Кьортісе, вже час?
Ще ні, Таню. Ще трохи.
Червона звістка?
Так, ми чекали на неї.
Наш інформатор дав нам ім'я.
Н, Е, M...
Нем Кунг Мін Су.
Він експерт з питань безпеки. Перебуває в тюремному секторі.
- Ти що, жартуєш? Сидить у тюрмі? - Відвали.
- От і я думаю, які у нас тоді шанси? - Едґаре.
Подумай, якщо цей чувак такий крутий спец з безпеки,
- тоді чому він досі в тюрязі? - Досить цього! Вали.
Пішли, Тімоті.
Давай, пішли.
Розумієш, Едґар хоче допомогти.
Він думає, що ти - це все.
Він не повинен настільки поклонятися мені. Я не той, ким він мене вважає.
Ти в нас головний.
Гаразд, ми - ось тут.
Хвостовий сектор, карантинний сектор, тюремний сектор.
Ворота, ворота, ворота.
Є тільки 4 секунди, коли всі ворота відчинені.
Тобто, у нас є 4 секунди, щоб пройти їх і витягнути Нема.
Цей Нем проведе нас рештою шляху.
Наша доля залежить від цього чоловіка.
Так.
Якщо ми вмовимо його співпрацювати, він проведе нас до голови поїзда.
До самого локомотива?
Так.
Звідси і відразу до локомотива.
За один раз.
Якщо візьмемо під контроль двигун, тоді ми керуватимемо світом.
Без цього ми нічого не варті.
Всі попередні повстання не мали успіху, тому що двигун не був захоплений.
Що ти хочеш цим сказати?
Цього разу ми захопимо двигун.
І що далі?
Вб'ємо їх всіх.
Вілфорда теж?
ВЛАСНІСТЬ "ВІЛФОРД ІНДАСТРІЗ"
Ти маєш керувати потягом, а не Вілфорд.
Зараз я є тінню своєї колишньої тіні.
Мій час - давноминулий час.
Скільки років Ґіліаму?
Стули писок, Едґаре.
Я не говорю, що хочу, щоб так було. Це зовсім не те.
Я хочу сказати, що він коли-небудь помре.
І коли це трапиться, ти маєш стати нашим лідером.
Ти маєш керувати поїздом.
Але я не лідер.
Я не знаю...
Я думаю, що ти би був чудовим лідером. Це якщо би ти мене спитав.
Едґаре...
Скільки ти себе пам'ятаєш?
Не знаю, це залежить?..
Пам'ятаєш свою маму?
Я пам'ятаю тільки обличчя...
але так, ніби в тумані.
Важко описати.
Всі залишаються лежати.
- Всі залишаються на своїх місцях. - Ти, суко, глянь на мене!
Всім лежати. Всім лежати.
- Медичний огляд. Тільки діти. - Усі діти - за мною.
Це медичний огляд.
Гаразд, чудово.
- Тільки діти. - Усі діти?
- І ти теж. - Все нормально, проходь.
Залишайтесь там, мем. Стійте на місці.
Гаразд, ще одна.
Так, давай, виходь.
Ти мусиш йти.
Це звичайний медичний огляд. Ти, залишся там.
Давай, чудово. Йдеш разом зі всіма. добре.
Піди і перевір.
- Не рухайся. - Втікай, Тімі!
Тімі!
Це її дитина!
Енді!
Верніть мені сина!
Віддай мого сина, трахана суко!
Енді!
Він дозволив собі кинути черевиком.
- Тімі! - Тіме!
На цій висоті, буде достатньо... 7 хвилин.
7 хвилин для вашої промови, пані міністр.
Це так прикро.
Залишмо це, у нас є тільки 7 хвилин.
Пасажири...
Це не просто черевик.
Це непорядок.
Це хаос 44-го розміру.
Ви бачите це? Це - смерть.
У нашому поїзді, який ми називаємо домом, є тільки одне правило...
І воно оберігає наші гарячі серця від страшного морозу...
Одяг? Джинси? Ні. Порядок.
Порядок це бар'єр, який стримує холод і смерть.
І всі ми, хто подорожує на цьому поїзді життя...
повинні залишатися на своїх визначених місцях...
Кожен з нас повинен займати те місце,
те становище, яке йому і належить.
Ви коли-небудь вдягали черевик на голову?
Звичайно, що ні.
Черевику не місце на голові.
Черевик взувають на ногу.
Капелюх носять на голові.
Я тут капелюх, ви - черевики.
Я маю відношення до голови, ви належите - ногам.
Так? Так воно і є.
З початку, порядок був визначений згідно ваших квитків.
Перший клас, другий і такі п'явки, як ви.
Вічний порядок визначений Священним Двигуном.
Все бере свій початок від Священного Двигуна.
Всі речі мають свої визначені місця.
Всі пасажири перебувають у своїх секторах.
Вода, що тече, тепло, яке зігріває...
абсолютно все - віддає данину поваги Священному Двигуну.
У всіх наших складових...
є чітко визначена позиція.
Так воно і є.
Отже, повертаючись до сказаного...
я... належу до голови.
А ви... належите до хвоста.
Коли нога хоче зайняти місце голови...
ця сакральна межа буде порушена.
Знайте своє місце!
Тримайтеся свого місця!
Залишайтеся черевиками!
Залишилося 42 секунди.
Вислухаємо коментар містера Вілфорда,
Божественного Доглядача Священного Двигуна.
Сер? Містере Вілфорде?
Ви там?
Ви нас чуєте, сер?
Щось заважає. Що ж...
Містер Вілфорд є дуже зайнята людина.
Так воно і є.
Ми так просто будемо дивитися?
- Не тепер. - Я не буду, курва, тут сидіти.
Добре. Гаразд.
Зупинися! Стій - там! Негайно сядь!
Опустіть свої негодящі гвинтівки. Приберіть їх.
Скільки ж це часу минуло, містере Ґіліаме.
Приємно вас бачити!
І виглядаєте на здорового.
З ним все нормально.
Міністр Мейсон, будь ласка, передайте повідомлення містеру Вілфорду.
Гаразд, а що йому переказати?
Скажіть йому, що нам треба поговорити.
Ви можете сказати це мені.
Містер Вілфорд сюди не прийде.
Не сюди.
У голові.
Приємно це чути.
Обіцяю, твій син буде героєм,
чи дочка, яка різниця, хто.
Я візьму.
- Ваш внесок буде враховано. - Дякую.
Вибачте, що перервав вашу молитву.
Мені дуже прикро.
Тримайте свого Будду, дякую вам красно.
Відійди! Дай дорогу!
Досить цих дурощів.
КРОНОЛ
Я маю кращу партію.
Більш сильні, свіжі, чисті.
Хочеш на пробу?
Скільки протеїнових плиток за 10 кубиків чистого кронолу?
У них немає набоїв.
Звідки ти знаєш?
Пам'ятаєш слова Мейсон? Вона сказала: "Опустіть свої негодящі гвинтівки".
Вона хотіла сказати,
що не дасть наказу стріляти в мене.
Ні.
Ні, я думаю, що гвинтівки дійсно негодящі.
Вони використали всі набої 4 роки тому, під час останнього повстання.
Набоїв більше немає.
Якщо ти помиляєшся, тоді вони з нами покінчать, перш ніж ми почнемо.
Я гадаю, що нам треба зачекати.
Дочекаємося наступного червоного повідомлення.
Давайте, ліворуч.
І праворуч.
Поки що, ні. Вгору. Тепер ліворуч.
Добре, добре.
Раз... Два... Раз... Два...
Ендрю, це я.
Ендрю!
Прокидайся. Прокинься і співай.
Не мрій стільки про сонце, бо забудеш про дерева.
Поглянь, це твій син.
Вибач, що не дуже вдало вийшов.
Не найкраща моя робота, трохи затемна вийшла.
Але якщо зазирнути глибше в очі, можна побачити іскорку надії.
А мій син? Ви намалювали Тімі?
Так, Таню. Намалював.
Легше, легше. Обережно.
А ось і він, Тімі.
Поглянь на нього.
Яка мила посмішка.
Кьортісе, дозволь мені піти з тобою.
Ні, Таню, вибач.
Ти пошкодуєш, якщо я не піду.
Я хочу бути на передовій.
Хочу, щоб та сука пошкодувала, що підняла руку на мого хлопчика.
Тут - міцніше.
Ти ж знаєш, що я сильніша від цих сухоребрих рекрутів.
Прошу тебе.
Курва! Що ж це таке?
Плани міняються, хлопаки. Повертаємося.
Зараз, або ніколи.
Без паніки. Чітко по плану.
Ховайте свою зброю під одягом.
- Перевірка. - Так.
Вишикуйтеся!
Тепер, сідайте.
1... 2... 3...
Що нам далі робити?
6... продовжуйте.
Досить з мене ваших протеїнових плиток із лайна.
Так, вони - повне лайно!
- Я хочу їсти! - Я хочу курча!
Ми не сядемо, щоб далі їсти ваше лайно.
Ми хочемо курку! Курку!
Тихо! Мовчати!
Заспокойтеся! Все буде добре.
Хто хоче, щоб він помер? Хочете цього?
Замовкніть!
То як, все так і залишиться?
Давайте, рушаємо! Зараз, або ніколи.
Але ж гвинтівки.
Ні, ми їх відберемо.
Нас більше, ніж у них куль.
Ось і все.
Кьортісе, вирішуй.
Немає часу на роздуми, або зараз, або ніколи.
У них немає набоїв! У них немає набоїв!
Вперед, не зупиняйтеся!
Швидко зачиняйте ворота. Зачиняй!
Зі мною все гаразд, Ґрей. Ти йди.
Курва.
Нем Кунг Мін Су. Кронолозалежний. Це багато що пояснює, правда?
- Швидше, Едґаре. - Швидше?
Вибачте, що я змусив вас чекати.
Як бачите, я весь у роботі...
- Відкривай. - Ну і прошу!
Гей... поцінювач кронолу...
Кронол, що це? Я чула він досить поширений у передніх секторах.
Обережніше з ним, достатньо понюхати і відлітаєш.
Це промислові відходи.
І він - легкозаймистий.
Ти - Нем Кунг Мін Су, фахівець з безпеки?
Це ти спроектував усі дверні замки і системи безпеки в цьому поїзді?
Люди, гляньте на нього - він відлетів. Подивіться на його очі.
У нього вже мізки на шкварки перетворилися від цього лайна.
Ти - Нем?
Неме, ти нас чуєш?
Так, я вас слухаю, курва.
Моє ім'я не "Нем", а "Нам". Намгунг Мінсу, курва.
Намгунг - моє ім'я, прізвище - Мінсу, мудаку, ти довбаний.
Слова не найдені.
Спробуйте ще раз, використовуючи правильну лексику.
Нам потрібна твоя допомога.
Навіщо?
Ми хочемо прорватися вперед.
А ти нам потрібен, щоб відчинити ворота.
А якщо я не погоджуся, тоді що?
Чистяк, тільки з бочки.
За кожні відчинені ворота, ти отримаєш кубик кронолу.
Матері твоїй ковінька, "Мальборо лайт"?
Я не вірю своїм очам.
Сигарети закінчилися ще 10 років тому.
Теж би собі пахнув, придурку?
Вони не для твого рила, засранцю.
Попробую тобі розтлумачити.
Якщо ти допоможеш нам - отримаєш наркоту.
Якщо ні, повертаєшся далі відлежувати сраку.
Що вирішив, задроте?
Чане.
Чане, йди геть. Йди звідси.
Досить вже.
Я запхаю цю суку в шухляду.
Вставай.
Моя дочка, Йона. Вона нам потрібна, щоб просуватися вперед.
Тобто, ти йдеш з нами?
За кожні двері, я хочу два кубики кронолу.
Вона теж залежна?
Там нікого немає.
Кронол?
Гляньте на всі ці ліжка, куди вони поділися?
Схоже, що вони покинули все в поспіху.
Там їжа на столі.
Це не може бути вікном, правда?
Надаль холодно.
Мертво.
Все вимерло.
Гаразд, зберіться всі. Ми не для цього сюди прийшли.
Всі чули? Пішли. Рухайтеся.
Неме... Наме!
Кронол!
Звідки ти знала, що тут нікого не було?
Він біжить.
Поле?
Поле!
Що він робить?
Він, наче сам не свій.
Секундочку.
Колись це була автоматика, але тепер все глюкнуло.
- Це не той Пол, якого я пам'ятаю. - Ні.
Поле? Це я - Кьортіс!
Вони не повернуться. Тепер я маю це робити...
...вручну.
Так от, як їх роблять.
Ще гарячі.
Ви погляньте на них.
Чудова робота, приятелю.
Так, чуваче, це ваша їжа. Це ваші протеїнові плитки.
Ось для чого вони тебе забрали? Щоб ти робив це лайно?
Поле?
Ти був один увесь цей час?
Один.
У зоні.
Ми йдемо вперед. Ходи з нами.
Супер! Ви йдете вперед? Клас.
Але ж моє місце тут, правда?
Тут? Робити це лайно? Чому?
- Не розповідай про це. - Гаразд.
О, курва.
Весь час, ми їли це лайно?
Я теж це їм, ти знаєш?
День в день.
Звідки ти це береш?
Ти їх пишеш?
Я їх не пишу...
Чому вони в тебе? Хто тобі їх дає?
Вони залишають їх мені,
а я кладу повідомлення в протеїнові плитки.
Ось і все.
ВОДА
У секторі водопостачання?
Так, це декілька вагонів попереду.
Це місце, де вода очищується і використовується знову.
Це один із найбільш важливих секторів у поїзді.
Якщо ми його захопимо, матимемо перевагу?
Тоді навіть не потрібно буде йти вперед.
Бо контролюючи воду...
ми будемо контролювали перемовини.
Вибач, що турбую тебе,
але може я принесу склянку води, щоб прискорити цей процес?
Що ти за людина? Ми всі чекаємо!
А хіба я винен?
Так, це ти.
Ти вже стільки нанюхався цього лайна,
що, ймовірно, час для тебе - поняття досить абстрактне, так?
Звичайно, я це роблю заради дози кронолу.
Знову за своє: "кронол - це, кронол - те".
Господи Всемогутній! Хлопе, краще зроби щось.
Ти ж сам мені його даєш.
Ти вже зовсім збаранів?
Ти ж сам сказав, давати його тобі за кожні відчинені ворота.
Йоно? Ти - Йона, вірно?
Скільки тобі років?
17.
17, ти - дитина поїзду?
А ти?
17 років на Землі.
І 17 років у хвостовому секторі.
Земля?
Як воно тоді було?
Я вже забув.
Чому?
Я не хочу нічого пам'ятати з того, що було до зустрічі з Ґіліамом.
Йоно.
Ти ясновидець?
Ясновидець? А хто це?
Так виглядає, що ти знаєш, що є за воротами.
Ти бачиш це в голові?
Не відчиняйте їх.
Що?
Зупинись!
Обережно.
І ти теж.
Другий підрозділ, вперед!
Давайте вперед!
Ми виїзджаємо на міст Катерини!
Ми на мості, хлопаки!
10... 9... 8... 7...
5... 4... 3... 2... 1.
З Новим роком!
Ще один рік за плечима, ненавиджу це.
Всім лягти!
Тримайтеся!
Зіткнення!
Ще ні, буде ще одне!
Не вставайте!
Наме, що ти витворяєш? Що ти робиш?
Він вже літає, як обдовбаний шпак.
Ми наближаємося.
Благополучний проїзд.
Раз, два. Раз, два.
Вітаю вас з мостом Катерини, ви - обісрані обідранці.
Якби не ласка Великодушного Вілфорда,
ви всі замерзли би, ще 18 років тому.
Ви - люди,
які щедро смокчуть цицьки Вілфорда,
отримуєте їжу і притулок.
А зараз,
ви напали на Священний Сектор Водоnoстачання.
Відплативши за його доброту,
своїм скаженим хуліганським вчинком.
Ви - відходи.
Рівно 74% з вас має померти.
Мій друже, ви страждаєте від недоречного оптимізму самогубця.
Це буде прекрасно.
Що? Що він сказав?
Він сказав, що ви, хлопці, попали.
Ми мали би перемогти цих поциків.
Відразу за мостом, ми в'їдемо в тунель.
Тунель?
Курвисько довгий.
Що ти робиш? Втікай.
Всім лягти!
Швидше, швидше!
Чане, забирайся геть.
Чане, нам потрібний вогонь!
Чане, принеси вогонь!
Перекажи до тих в кінці, що нам потрібний вогонь!
Чане, сірники!
Ми розчавимо вас, сучі сини!
Офіцере Фуй!
Що ви робите? Не дивіться на мене. Робіть щось!
Відпустіть мене, досить тримати мою ногу.
ЗДАВАЙТЕСЯ, АБО СМЕРТЬ
Здаємося! Здаємося!
Здаємося! Він уб'є мене, якщо ми не здамося.
А як же.
Кьортісе!
Зупиніться!
Зупиніться всі!
Кидайте зброю!
Зупиніться!
Зупиніться всі!
Робіть те, що він каже! Здуріти можна.
Киньте зброю!
Не дивись.
Всі, хто вижив...
...ідіть помийтеся...
...в сектор водопостачання.
Змийте з себе кров.
Ви бачили цих дітей?
Я нічого не знаю про...
Де вони, суко?!
Я не знаю. Це не я.
Говори, бо я відрубаю тобі твою чортову руку, сволото!
Вілфорд... Вілфорд знає!
Вілфорд... Вілфорд любить дітей!
Він знає,
тому і присилає цю яскраво-ядучу шмату, щоб вона вибирала їх для нього.
Це Вілфорд вам потрібен, а не я!
Вілфорд любить дітей?
Все, що він дійсно любить, так це його двигун.
Двигун є Священний,
а Вілфорд - Божественний.
Вілфорд є Милосердний.
Подзвони йому.
Побачимо, чи він прийде визволити тебе.
Та-а-ак.
Вілфорд - милосердний,
дзвони йому.
Він не прийде сюди. Він не залишить свій двигун.
А якщо ми тебе пошаткуємо, як капусту, він теж тоді не прийде?
Ми контролюємо воду, перекриємо її і він змушений буде прийти.
Перекриєте воду?
Хіба для своїх людей.
Вода доходить сюди від локомотива.
Ніс поїзда трощить сніг і лід, і перетворює їх на воду.
Це як хобот у слона.
Вода потрапляє сюди через рот,
а не через сраку, Кьортісе.
Так, Вілфорд чудово вас знає, містере Кьортісе Еверет.
Він спостерігав за вами.
І ми знаємо, що ви не зашкодите своїм людям.
Як прикро, що ви не змогли врятувати вашого помічника,
- як там його? Едґар? - Закрийся, сволото!
Містере Кьортіс, я можу допомогти вам.
Ти можеш тільки здохнути! Ось що ти можеш зробити.
Ні, я можу допомогти вам! Присягаюся!
Вислухайте... Вислухайте мене.
Вїлфорд не прийде сюди. Він не прийде.
Ви маєте піти до нього.
А я проведу вас.
Я знаю поїзд і зможу забезпечити вам безпечний прохід.
Чому я маю вірити тобі?
Тому що, я хочу жити.
І ти готова зрадити Вілфорда Великодушного?
Якщо я проведу вас вперед...
ви маєте вбити його.
Я заведу вас достатньо близько.
Ви вб'єте його і залишите мене живою.
Кьортісе?
Ти й надалі хочеш рухатися вперед?
Аякже.
Ми ж ще й половини не пройшли.
Ти і так зайшов далі, ніж будь-хто.
Навіть далі, ніж МакҐреґор, 4 роки тому.
10 вагонів, чи 20, це не має значення, якщо ти не дійшов до двигуна.
Вони перегрупуються і нападуть на нас знову.
Ми маємо їх знищити на своєму шляху.
Стількох ми їх вже перетовкли.
А скількох втратили...
Я знаю.
Ти бачив наших людей?
Вони ледь живі.
Я сказав їм помитися,
щоб можна було побачити їхні рани.
Дозвольте мені йти вперед.
У нас - Мейсон, ми зможемо просуватися набагато швидше.
Ви залишайтеся з пораненими і охороняйте полонених.
Дозвольте мені захопити двигун, і я зроблю вас нашим лідером.
Досить, Кьортісе.
Навіщо ти це говориш?
Ти ж чудово знаєш, що ти - наш лідер.
Ти маєш, врешті, визнати це.
Як я зможу бути лідером, якщо у мене дві здорові руки.
Майже зникло.
Краще мати обидві руки...
Одною рукою багато не зробиш, чи не так?
Особливо, коли треба обійняти жінку.
Краще мати дві руки, ти згідний?
Коли дійдеш до вузького моста,
ти побачиш ворота з літерою "W".
За ними і буде Вілфорд.
Не дай йому щось сказати.
Відріж йому язика.
Добре, давайте проходьте ближче. Тісніше.
Чудово, чудово.
Цей капелюх вам дуже личить.
Ось що, Грею...
Ти повинен йти з Кьортісом.
Когось забули?
Добре.
Кронол.
Не звертайте на мене уваги. Повертайтеся до роботи. Всі до роботи.
Пані міністре, з вами все гаразд?
Все нормально.
Будь ласка, не їжте цього...
Вони напрочуд доброзичливі, вас не покусають.
Вони можуть тільки помідор вкусити.
Це теж можна їсти?
Дитя поїзда не може знати, що це.
Коли я був таким, як ти, то ходив по цьому.
Воно є під снігом.
Це земля.
А це що?
Воно повзає...
...під землею.
Що це таке?
Чи хтось із вас хоче суші?
Чорт забирай, звісно так.
Правильно?
Ви є справжніми щасливчиками.
Суші подають тільки два рази у році.
У січні і липні.
Чому так? Бракує риби?
Справа не в кількості.
Баланс.
Цей акваріум є закритою комплектною екосистемою.
І кількість окремих одиниць...
повинна чітко контролюватися,
з метою підтримання стійкої рівноваги.
Ні! Ти їстимеш ось це.
Ти хоч знаєш, з чого воно зроблене?
Рубай.
Кьортісе, друже мій, ти не думаєш, що ми би могли...
обійтися без цих оков у наступному вагоні?
Я не твій дружок. І навіщо це?
Щоб.. не травмувати дітей...
...їхню освіту.
Тиша!
Доброго ранку, діти.
Я рада представити вам гостів з хвостової частини.
Отже, дітки, що ви повинні сказати гостям з хвостової частини?
Вітаємо гостів з хвостової частини.
Тімі!
Енді!
Енді?
Він маленький хлопчик...
Називається Тімі.
Він мій син.
Будь ласка, уважно подивіться на малюнок.
Я бачив їх.
- Коли? - Де?
Вони вийшли звідси і пішли он туди.
І це все, хлопчику?
Так.
- А вони плакали? - Ні, але дуже хотіли заплакати.
А я чула, що давні жителі хвостової частини...
були лінивими собаками і харчувалися власним лайном.
Ні... вони дуже милі.
Дуже справедливі і милосердні.
І так воно є.
Міністре Мейсон, ми саме збиралися подивитися фільм.
Дуже добре.
Вілфорд!
Ще з дитинства, містер Вілфорд проявляв любов до локомотивів.
Коли виросту, я назавжди оселюся в поїзді.
Назавжди!
Його дитячі мрії реалізувалися,
коли він заснував свою транспортну імперію
"Вілфорд Індастріз".
Але найбільшою його мрією було сконструювати
розкішний круїзний поїзд,
що їздив би по сполучених коліях навколо світу.
Загальна протяжність дороги сягала би 438 тисяч кілометрів,
а поїзд долав її рівно за один рік.
В екстримальному холоді Арктики, і у пекучих пустелях Африки,
поїзд Вілфорда є самодостатнім.
У нього найбільш витончений дизайн
і збудований він по прогресивних технологіях.
У це важко повірити,
але мешканці старого світу кепкували з містера Вілфорда.
Вони критикували його за надскладну конструкцію
і надмірне технічне оснащення цього прекрасного поїзда.
Але містер Вілфорд знав те, чого решта не знала.
І що це було?
Всі люди на землі були відмороженими дебілами,
тому вони і перетворилися на морозиво.
Щось таке.
Містер Вїлфорд знав, що "CW7" заморозить планету.
Отже, що ж пророчий містер Вїлфорд винайшов?
Щоб захистити вибраних від цього лиха?
Двигун!
Гуркотить і гуркотить, торохтить і торохтить!
Він ніколи не зупиниться!
А що буде, якщо двигун зупиниться?
Від морозу ми вмремо.
Хіба може він зупинитися? Чи він зупиниться?
Ні! Ні!
Скажіть тоді, чому?
Двигун є вічним, двигун - він назавжди.
Гуркотить і гуркотить, торохтить і торохтить!
Бо хто його зробив?
Вілфорд! Так!
Вілфорд! Вілфорд! Ура! Ура!
Кохаю цю пісеньку, вона так мене заводить.
Вже час, дітки, підійдіть-но до мене.
Не поспішайте, обережно.
Не пхайтеся, тут достатньо місця.
Хто мені може сказати, біля чого ми зараз будемо проїжджати?
Біля 7 фігур.
Звертаю вашу увагу, що це завдання, безумовно, буде на іспиті.
15 років тому, на третьому році подорожі поїздом...
7 пасажирів намагалися зупинити
диво-потяг Вілфорда і вийти назовні.
Як ми називаємо цю подію, Магдалено?
Протест Сімох.
Чудово, це було задовго до того, як ти народилася.
Звичайно, вони не змогли зупинити поїзд.
І тоді, вони вистрибнули з рухомого поїзду.
Зараз ви їх побачите.
Виглянь, ти їх бачиш?
Що?
Ось вони. Далеко вони не зайшли.
Бачиш жіночку попереду?
Вона була покоївкою в першому класі.
З інуїтів.
Або ескімоска, якщо точніше.
Знала все про сніг і лід.
Вона вірила, що зможе вижити там, назовні.
Що буде, якщо ми вийдемо з поїзда?
Ми всі замерзнемо і помремо.
А якщо двигун зупиниться?
Ми всі помремо.
А хто піклується над Священним Двигуном?
Містер Вілфорд!
Дітки, це новорічні подарунки - яйця від містера Вілфорда.
Доторкніться до них, вони ще досі теплі.
Ці яйця зварені у воді,
яку нагрів Священний Двигун.
В якості спеціального подарунка, для вас заграє...
всесвітньо відомий перший скрипаль Бостонського симфонічного оркестру,
містер Джералд МакІнстер.
Це що, справді Джералд?
Він виглядає, як нова копійка.
З Новим роком.
Ні, дякую.
Йдемо далі, Кьортісе.
З Новим роком.
Я думав, що кури давно вже щезли.
КРОВ
У нас є багато речей, які, за чутками, вже щезли.
Які, наприклад?
Ось ці.
Ендрю! Ні!
Це не я! Це була не я.
Ні.
Кьортісе.
Ти наш лідер.
Кьортісе, мій друже, ми розуміємо один одного...
Почуй мої слова, це була не я.
Ми йдемо вперед.
Відчиняй!
Швидко!
Це Мейсон.
Чорт! Перевір у неї пульс.
Ей, не робіть цього...
Це виглядає не найкраще.
Вони наближаються.
У тебе майстер-ключ, вірно?
Заждіть, не стріляйте. Прошу вас, не стріляйте.
Ви тільки що вбили пасажира з першого класу...
Я нічого не бачив.
Куди ви пішли? Заждіть!
Можемо поговорити про це хвильку?
Ти, курвисину!
Зачиніть двері.
Таню.
Мій Тімі.
Мій Тімі...
Ми знайдемо його.
Я обіцяю.
Я знаю.
Дякую.
Забери його.
Ей, довбаний задроте, ти захапав мій кронол!
Я хочу це лайно.
Віддай мені кронол!
Це мій кронол!
Присягаюся, чуваче, я завалю тебе.
"W" "ВІЛФОРД ІНДАСТРІЗ"
Відчини ворота.
Спершу... кронол...
Ти хочеш кронолу? На.
Бери.
Відчини їх! Відчиняй ворота!
Ти шукаєш проблем на свою голову?
У тебе якісь проблеми з воротами?
Тримай, запали сигарету.
Це велика честь для тебе.
Це ж остання сигарета людства.
Насолоджуйся нею, мудаку з хвостового сектора.
Ти коли-небудь був в хвостовій частині?
Ти хоч уявляєш, що там творилося,
коли ми сіли в поїзд?
Суцільний хаос.
Ми не замерзли насмерть,
але в нас не було часу, щоб подякувати.
Прийшли солдати Вілфорда і все у нас відібрали.
Тисячі людей у залізній коробці
без води і їжі.
Через місяць, ми з'їли всіх найслабших.
Знаєш, що я в собі ненавиджу?
Я знаю, як смакує людське м'ясо.
Знаю, що немовлята смакують найкраще.
Була одна жінка...
Вона переховувалася разом з дитиною.
Її знайшли кілька чоловіків з ножами.
Вони вбили її і забрали її дитину.
І тоді один старигань...
не був її родичем, а просто...
...собі старигань.
Він вийшов вперед і сказав:
"Дайте мені ножа."
Всі подумали, що він сам хоче зарізати дитину...
Але він взяв ножа...
...і відрізав собі руку.
І сказав: "з'їжте її".
"Якщо ви настільки голодні..."
"...з'їжте руку, а дитину не чіпайте".
Я ніколи чогось такого ще не бачив.
І вони опустили свої ножі.
Думаю, ти здогадався, хто був тим старим.
А дитина - це Едґар.
А я був серед тих людей з ножами.
Я вбив маму Едґара.
А потім і інші люди в хвостовому секторі почали
відрізати собі руки і ноги, щоб вижити.
Це було схоже на диво.
Я теж хотів...
Я пробував.
А місяць по тому, солдати Вілфорда принесли нам протеїнові плитки.
І з тих пір, ми їмо це лайно.
18 років я ненавиджу Вілфорда.
18 років я чекав на цей момент.
І ось я тут.
Відчини ворота.
Будь ласка.
Чудова історія, Кьортісе.
Але я не хочу відчиняти двері.
Знаєш, чого я хочу?
Я хочу відчинити двері.
Але не ці.
А он ті.
Ті двері, які ведуть назовні.
Ми тут ув'язнені вже 18 років.
Кожен собі думає, що це стіна.
Але це - довбані двері!
Відкриймо їх і вийдемо звідси.
І замерзнути насмерть? Ти, курва, довбанувся?
Хто зна...
...може нам вдасться вижити.
Ти пам'ятаєш міст Катерини?
Коли солдати нищили нас сокирами.
Кожного року, я спостерігаю за чимось.
Внизу можна побачити уламки літака
під снігом.
На протязі 10 років
ледве-ледве було видно його хвіст.
Але цього разу я побачив фюзеляж і крила.
Снігу і льоду стає все менше і менше.
Він тане.
Сніг стає більш пухким,
мине ще трохи часу і він розтане.
А недавно...
...знаєш, що я побачив?
Назовні я побачив...
...краплі.
Не варто було розповідати тобі про це.
Ти, мабуть, кронолу перебрав.
Це лайно дійсно зробило з твого мозку шкварки.
Ти й не уявляєш, наскільки ти правий.
Кронол, в першу чергу є...
легкозаймистою речовиною.
Одна іскра і "бум"!
По суті, це офігенна "пекельна машина".
Я збирав його, не для того, щоб обдовбатися до срачки,
а для того, щоб підірвати двері.
Сірники, хутко.
Що ти, курво, робиш?
Дай їх мені!
Зніми це з дверей.
Вогонь!
Кьортісе Еверест.
Мені було сказано, передати вам офіційне запрошення...
від містера Вілфорда, приєднатися до нього на вечерю.
Після вас.
Кьортісе? Це ти?
Кьортісе, хлопче милий.
Проходь.
Хочу на тебе зблизька поглянути.
Їсти хочеш?
Ти доказав, що ти справжній чоловік, пройшовши увесь шлях до мене.
Сідайте, будь ласка.
Ти перший чоловік, який зміг пройти через усі вагони цього поїзда.
З хвоста і до Двигуна.
Ти це знав?
Молодчина, браво!
Ніхто з ваших людей не був тут... біля Двигуна.
Я ж ніколи не був у хвостовій частині.
Чому ні? Занадто брудно для тебе?
Не хочеш зустрітися з недолюдьми?
Ти не думаєш, що моє місце теж має свої мінуси?
Тут шумно.
І тут самотньо.
Власне.
Стейки.
Багато місця.
Ця шльондра принесе тобі все, що захочеш.
Кьортісе, тут кожен займає наперед визначене місце.
І всі на своїх місцях, окрім тебе.
Це якраз те, що говорять люди з кращих місць тим, що на гірших.
Немає такої людини в поїзді, яка не хотіла би помінятися місцями з тобою.
Ти би помінявся місцями зі мною?
Пішов ти.
Кьортісе, хлопче милий.
Справа в тому, що ми всі приречені на цей триклятий поїзд.
Ми - в'язні у цьому шматку металу.
Тобі середньо засмажити?
А цей поїзд є закритою екосистемою.
Ми завжди повинні прагнути до рівноваги.
Повітря, вода, харчі... популяція.
Це все треба тримати в рівновазі.
Для оптимального балансу іноді настає такий час,
коли необхідно приймати радикальні рішення.
Коли популяцію необхідно зменшити, я би сказав...
радикальним способом.
У нас немає часу для натурального відбору.
Очікуючи на нього, поїзд був би вщент переповнений, всі би голодували.
І тому, найкращим рішенням є
дати можливість одним індивідам вбивати інших особистостей.
Час від часу, потрібно тільки роздмухати полум'я, так би мовити.
Протест Сімох, Заколот МакҐреґора...
Велика Революція Кьортіса.
Це як блокбастер з бісово непередбачуваним сюжетом.
Хто міг передбачити вашу контратаку з факелами в тунелі Катерини?
Просто і геніально.
Це зовсім не те, що спланували ми з Ґіліамом.
Що?
Тільки не кажи, що ти не знав, що Ґіліам і я...
Це наш план.
Ґіліам?
Ґіліам.
Голова і хвіст поїзда повинні працювати разом.
Він був більше, ніж спільником, справді.
Він був моїм другом.
Лайно правда!
Не вірю тобі.
Згідно нашого початкового плану повстання мало б завершитись в тунелі.
А всі хто вижив, мали повернутися назад у хвостовий сектор...
- щоб користуватися новим простором. - Ти довбаний брехун.
Ґіліам ніколи би такого не зробив.
Зрештою, все вдалося.
Ваша контратака зробила це повстання в 10 разів цікавішим.
На жаль, ми зазнали більших втрат, ніж очікувалося і...
Ґіліам мусів за це заплатити.
Яка іронія долі?
Як драматично перетинають люди цю тонку межу між життям і смертю...
Що ж, залишилося зробити ще одну річ.
Підіб'ємо баланс.
Алло, Вілфорде, це я.
Я на Ґіліама місці.
Побудь там.
Число не змінилося?
Так, як і раніше зупинилося на 74%.
Добре, продовжуй.
Зачекай.
Залишмо 18, щоб відсвяткувати нашу 18-ту річницю.
Що за неймовірна ідея.
Твої люди.
Чорти б тебе вхопили, Клод! Обережно з двигуном!
Щось вона тепер занадто емоційна.
Краще сядь і обдумай свою поведінку за столом.
Розслабтеся всі.
Заспокойтеся.
Тепер я бачу, що мав на увазі Ґіліам, коли говорив мені,
що ти чудовий і розумний, але завжди якийсь напружений.
Коли ти останній раз спав з жінкою?
Пам'ятаєш, що казав Ґіліам: "краще жінку обнімати двома руками".
Я буду сумувати за Ґіліамом.
За тими нашими телефонними розмовами до пізньої ніченьки.
Він міг теревенити годинами.
Причому, тільки з однією рукою.
Що з твоїм обличчям?
Що таке?
У тебе вигляд, як у божевільного.
Ніби мало психів на цьому поїзді.
Кров!
Ти в нормі?
Що? Що тут було?
Вниз!
Йоно.
Ми маємо відчинити двері.
Бачиш ці кабелі?
Тут так багато кабелів.
Здохни!
Виродок!
Тут, у поїзді, легше вижити,
коли люди трохи божевільні.
І Ґіліам чудово розумів,
що ми маємо підтримувати рівновагу тривоги і страху,
хаосу і жаху для того, щоб життя й надалі продовжувалося.
Якщо у нас цього не було, ми мали це придумати.
У цьому сенсі, Велика Революція Кьортіса, була справжнім майстеркласом.
Йоно!
Червоний, № 8!
Ні, 7!
Пішли, Кьортісе.
Хочу тобі щось показати.
Ти заслужив на це.
Пішли.
Він прокидається.
Затишно, правда?
Спокійно.
Зараз ти в його серці.
Йому я присвятив усе своє життя.
Вічний Двигун.
Він, як вічність.
Ти був колись сам на сам у цьому поїзді?
Коли востанє ти був на самоті?
Не можеш згадати, правда?
Прошу, побудь тут.
Не поспішай.
Я тільки що написав це.
Це тобі, Кьортісе.
Давай.
ПОЇЗД
Я вже старий.
Я хочу, щоб ти зайняв моє місце.
Це те, чого ти завжди хотів.
Ґіліам теж цього хотів.
Ти маєш стежити за Двигуном...
щоб він продовжував працювати.
Поглянь, Кьортісе.
За тими воротами...
Вагон за вагоном, там де вони завжди були і завжди будуть.
А всі разом, вони творять, що?
Поїзд.
І тепер у ньому ідеально правильна кількість людських істот...
Кожен на своєму місці. Разом, вони будуть чим?
Людством.
Поїзд - це цілий світ.
Ми це людство.
І зараз у тебе є священний обов'язок очолити людство.
Без тебе, Кьортісе, людство перестане існувати.
А ти бачив, на що здатні ніким не керовані люди.
Вони пожирають один одного.
Йоно, кронол!
Йоно, зупинись! Ні.
Немає набоїв?
Використай кронол.
Подивись на них.
Такі вони, люди.
Ти ж це знаєш.
Ти вже бачив це.
Ти був цим.
Сміховинні, жалюгідні, чи не так?
Ти можеш врятувати їх від самих себе.
Ось для чого ти був потрібний Ґіліаму.
Кьортісе.
Це твоє призначення.
Готово!
Сірники в Кьортіса!
Кьортісе! Сірники!
Тільки маленька дитина зможе там поміститися.
Малюки до п'яти років.
Двигун працюватиме вічність, але не всі його частини.
Ця деталь двигуна вийшла з ладу.
Потрібно було її замінити.
Але, дякуючи Богу, з хвостового сектора,
ми можемо постійно отримувати дітей.
Отже, ми продовжуємо рух, завдяки рученятам.
Курва! Сука!
Йоно...
Підпалюй.
Залишився тільки один!
Екстрене вимкнення двигуна.
Давай.
Будь ласка, відійдіть на безпечну відстань.
Енді? Це ти?
Енді!
Пам'ятаєш мене?
Енді, зупинися! Послухай мене.
Не піднімайся по сходах. Вислухай.
Енді!
Йди сюди, ходи до мене.
Енді, послухай мене!
Вилазь звідти!
Чорт забирай, Енді, вислухай мене.
Кьортісе, не будь таким мелодраматичним.
Ти знаєш, що тут кожен займає своє місце.
Супер.
Тату!
Тату...
Кьортісе.
Нікуди не йди.
КРІЗЬ СНІГ
переклав Ivan Vyrvyvuho переклад відредаговано Kyrylo Rudsky